Nokkakalat (Belonidae) on nokkakalojen lahkoon kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan sekä suolaisista että makeista vesistä lämpimiltä ja lauhkeilta alueilta. Eräitä nokkakalalajeja pidetään toisinaan akvaariokaloina.
Varhaisimmat nokkakalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu oligoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 10 sukua ja noin 34 lajia. Pienimmät makean veden lajit ovat korkeintaan 5&ndahs;7 cm pitkiä, mutta suurimmat merissä elävät lajit voivat saavuttaa 1,5–2 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä heimon kaloille ovat pitkulainen ruumis, ruumiin takaosassa lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä ja ohueksi nokaksi pidentyneet ylä- ja alaleuat. Molemmissa leuoissa on pieniä neulamaisia hampaita. Väritykseltään nokkakalalajit ovat tyypillisesti vatsastaan ja kyljistään hopeanharmaita ja selästään sinisiä tai vihreitä.[1][2][3][4]
Suurin osa nokkakalalajeista on mereisiä ja niitä tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Makeassa vesissä eläviä nokkakalasukuja tavataan Etelä-Amerikasta ja Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. Nokkakalalajit liikkuvat usein avovedessä lähellä veden pintaa suurinakin parvina. Heimon lajien ravintoa ovat pienemmät kalat, joita ne pyydystävät pitkällä nokallaan. Monet nokkakalalajit ovat hyviä ruokakaloja ja eräät myös kaupallisesti tärkeitä.[1][2][3][4]
Nokkakalat (Belonidae) on nokkakalojen lahkoon kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan sekä suolaisista että makeista vesistä lämpimiltä ja lauhkeilta alueilta. Eräitä nokkakalalajeja pidetään toisinaan akvaariokaloina.